Vi tar fem minuters paus, killar.
Will, var det verkligen nödvändigt?
Förlåt, Carlton. Trodde du att jag skrattade åt dig?
-Det lät som det. -Nej.
När jag skrattar åt dig låter det mer såhär:
Så att du vet framöver.
Ni slaktade den där låten.
Om Commodores hörde er sjunga-
-skulle de binda fast er vid spåret och köra över er.
Jag kan förstå varför ni känner er hotade.
Ni två har ingen musikalisk talang.
Erkänn, ni är gröna av avundssjuka.
Okej, men jag är nyfiken. Vilken färg är du, Carlton?
Då var det dags igen. Bara för att jag växte upp i fina områden-
-och uttalar mina ord ordentligt-
-är jag inte mindre svart än du.
Nej. Det är slipsen som ställer till det.
Jag lovar, om du gick till Jazz' kvarter-
-och såg ut och pratade sådär-
-skulle du inte promenera hem på samma sätt.
-Och vad är det för kvarter? -Compton.
Om man klarar sig där kan man klara sig överallt.
Jag skulle klara mig fint i Compton.
Det är enkelt att snacka.
-Vad säger du om ett vad? -Vad som helst.
Du skulle inte klara en dag i Compton.
Okej. Och om jag gör det måste du sluta reta mig.
Jag vet inte. Det är hela min anledning att leva.
-Vi säger två dagar. -Lätt som en plätt.
Jag kommer att passa in perfekt i Compton.
Varför satsade vi inte pengar istället?
Hej, allihop. Det ser ut som att någon är redo för en befordran.
-Vad hände? -Jag sålde min första tavla på galleriet.
-Jag kanske får en löneförhöjning. -Utmärkt, ms Hilary.
Du måste berätta för mig hur det känns.
Om du vill åka till Compton måste du göra det här.
Jag har aldrig ljugit för mina föräldrar.
Jag fick kalla kårar när Beaver gjorde det.
Okej, då gäller inte vadet.
Det kommer att bli en dissfest här.
-Och jag har en på gång. -Okej.
Okej, jag gör det.
-Hej, moster Viv. -Hej.
Hej, mamma.
Pappa, skrev du på våra tillåtelser?
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag pratar om när Will och jag gav dig en lapp-
-om vår klassresa i helgen.
Du sa att du skulle skriva på den senare.
Det kommer jag inte ihåg.
Du säger alltid hur viktiga de här tillfällena är.
Och när de väl dyker upp så ignorerar du dem.
Du verkar inte ens bry dig.
Philip.
Jag minns.
-Vart ska ni? -Mr Fels tar med engelskaklassen...
...till San Francisco för att besöka Mark Twains hus.
Jag vet inte. Jag tyckte det var viktigt.
Philip, hur kunde du glömma en sån sak?
Jag har inte glömt, Vivian.
Var lade jag lappen, nu igen?
Du behöver inte leta, pappa.
Jag hittade den i soporna, under en banan.
Philip!
Hur kunde du glömma din son och din systerson?
Varsågoda.
Tack, pappa.
-Tack så mycket. -Ja.
Seriöst, Philip. Du borde överväga dina prioriteringar.
Jag kommer att hamna i helvetet.
Här är vi, C.
Jazz' lya.
Lya. Hus, bostad, hemvist.
Hur visste du det?
Hip-hop frågekort?
Jag har pluggat hela natten.
Hoppas jag kan glömma dem innan tentorna.
-Yo, J. -Prince.
Hej, rumskompis.
Det där kallas att "låta mig hänga"-
-eftersom min hand hänger kvar i luften.
Mina bröder.
Det här är Boomps, Vidal och Tiny.
Min kusin, Carlton.
Vad var det där?
-Var ska jag lägga mina saker? -Min butler tar dem.
Lurad.
Jag är för rolig.
Lägg dem på golvet, men akta mattan.
Den är importerad från Persien.
Jag kan göra det här hela dagen.
Ta dem till sovrummet.
Nu när Carlton har packat upp, ska vi äta nåt?
Vad ska jag göra medan ni är ute?
Låt oss se efter.
Chilla.
-Vad är det? -Jag är här på ett vad.
Ge mig lite tid att anpassa mig.
"Anpassa"? Det låter som ett skolord.
Jag gillar inte skolord. Jag kan inte anpassa mig efter dem.
-Det var roligt. -Det var inte meningen.
-Förlåt. -Jag gillar inte dig.
Det är väl lite förhastat, eller hur?
Du har knappt haft tid att bilda en åsikt.
Åh, det var verkligen moget.
Upp med händerna, allihop!
Vad var det där om?
Tjena, grabbar!
Vill du köpa en Gucci-väska?
Min syster har redan åtta stycken.
Tjugo dollar. Två dollar!
Femtio cent!
-Vad pratar du om? -Tjugo cent.
Det är inte en äkta Gucci, eller hur?
Kanske, kanske inte.
Okej, kompis.
Du kommer aldrig att sälja väskor på det sättet.
Om du gick ut och köpte en skräddarsydd kostym och skippade örhänget-
-skulle du se legitim ut.
Och grammatiken...
Vad är det?
Antyder du att jag inte vet hur jag ska sköta mina affärer?
Jag vet inte, Jazz. Jag tycker synd om Carlton.
Vad vet han om att bo i gettot?
Jag tillbringade resan hit med att övertala honom att inte säga: "Dynomit!"
Det känns som om jag kastar honom till lejonen. Förstår du?
Har Detroit Lions fortfarande de där hejarklacksledarna?
Öppna dörren.
Ja, det stämmer.
Du kan köpa hus utan handpenning!
Läget?
Carlton, vad i helvete har du på dig?
Det här?
Carlton, du ser ut som en pirat.
Jiddra inte. Du vet att trasorna är schyssta.
-Varför pratar du så där? -Vad sysslar du med, Prince?
-Va? -Du dissar mig.
Kom igen, sluta nu!
Hej, Prince, låt honom vara. Vi gillar C-note.
C-note?
Ja, han var lite stel, men han repar sig.
Ja. Han hjälper oss med våra affärer.
C-note, hur räknar jag ut mitt nettovärde?
Jag har ju sagt det till dig.
Skriv ner dina frågor. Jag fixar det senare.
Jag är ledsen. Det var oförskämt av mig.
Det är lugnt.
De älskar mig.
Jazz, säg att det inte är sant.
Jag vet inte, Prince. Jag börjar gilla honom.
C, jag vill tacka dig för tipset.
Jag ska gå och skaffa lite duschmark.
Deutsche Mark, heter det.
C, jag måste gå.
Jag hör av mig senare för att öppna Schwabkontot.
Fred.
C-note, kommer du till MacArthur Park imorgon kväll?
Absolut.
Vänta, vänta.
Ska du gå till MacArthur Park på natten?
Ja. Mitt gäng ska sälja lite Gucci-väskor.
Till fyndpriser.
Förlåt. Det finns inget hip-hop ord för "fyndpriser".
C, jag går aldrig till MacArthur Park.
Vad är det, Will?
Är du inte man nog att hänga med bröderna?
Kom hit!
Du har ingen aning om hur det är i MacArthur Park.
Det är farligt.
Om det är nån fara så kallar jag på parkvakterna.
Det är inte den sortens park, Boo Boo.
Lyssna på mig. Folk blir dödade där.
Du har ingen aning om vad du ger dig in på.
Jag vet precis vad jag gör.
Jag är trött på hur du talar till mig.
Jag tänker vinna, och du ska sluta retas.
Vet du vad? Vadet är inställt.
-Kom igen, nu åker vi hem. -Hallå.
Lämna C-note ifred.
Han går inte innan han har fixat mina skatter.
Yo.
Jag ska sova på golvet.
När kommer Carlton och Will hem från resan?
De borde vara här när som helst.
De senaste två dagarna har bara flugit förbi.
Geoffrey, var det verkligen så skönt att inte ha Will här?
Det närmaste jag nånsin kommer att få en bonus.
Yo, gänget, hur är läget?
Carlton?
Vad hände? Var inte du på klassresa?
Jag hoppar av skolan.
Jag tänker starta eget.
Jag kan få 20 dollar för porslinshunden.
Nej, det kan du inte!
Två dollar.
Vem är ansvarig för detta?
-Jag kan förklara. -Will.
Polis! Carlton, kom ut med händerna uppe!
Ni tar mig aldrig levande!
Är Hilary klar?
-Ska jag hämta henne? -Ja, tack.
Vad hon dröjer. Vi är aldrig så här sena till kyrkan.
-Har nån sett Geoffrey idag? -Nej. Hur så?
-Jag undrar bara var han är. -Philip, hans helger är hans egna.
Det angår inte oss var han är.
Geoffrey?
Madam-
-jag trodde att ni skulle vara i kyrkan nu.
Du kanske vill göra oss sällskap.
Vid närmare eftertanke borde jag kanske det.
Okej, jag är redo att åka, men vi kan inte köra för fort, för allt har inte lagt sig.
Om vi skyndar oss hinner vi dit innan det börjar-
-men vi måste sitta längst bak.
Längst bak? Ljuset är helt annorlunda där. Jag måste byta om.
Phil, Viv, tur att ni är här.
-Varför är du inte i San Francisco? -Var är Carlton?
Innan jag berättar...
-...vill jag bara... -Var är Carlton?
-I Compton. -Compton!
-Vad gör han i Compton? -En dålig imitation av mig.
-Va? -Han har börjat tjafsa, moster Viv.
Vi hade ett vad om att han inte kunde hänga i gettot.
Han har gått för långt.
Han ska till MacArthur Park för att sälja väskor.
MacArthur Park!
Var är han just nu?
-Han är hos Jazz. -Jag åker dit...
-...och tar tillbaka mitt barn. -Vivian! Vivian!
Lugna ner dig.
Ingen ska nånstans, utom Will.
Will? Det är jag. Vart ska jag?
Du ska ner till Jazz-
-och hämta tillbaka Carlton innan vi är tillbaka från kyrkan.
-Jag kan inte göra det, morbror Phil. -Varför inte?
Det är gatans regler.
Om en broder kommer mellan en broder och hans bröder-
-så anses brodern vara en moder.
Jag är en moder.
Jag ska åka dit och hämta mitt barn.
Vivian!
Sätt på dig örhängena igen.
Jag struntar i vad dina vänner kommer att tro om dig.
Jag är trött på att hjälpa dig.
Varför ska jag dra det tunga lasset?
Nej, jag har nog med problem som det är.
Vivian.
Carlton.
Slå dig ner. Han skulle precis berätta om inteckningar.
-Senare. Du måste komma hem. -Jag åker inte.
Jag ringde Viv för att berätta hur vi har det i San Francisco.
Hon gav mig dåliga nyheter.
Geoffrey föll i trappan. Vi måste åka till sjukhuset.
-Lägg av, Will. -Jag ljuger inte.
Alla är på sjukhuset. Gör vad du vill. Jag åker dit.
-Menar du allvar? -Ja!
C-note, det är bäst att du går.
Ja, vi ses.
Jag beklagar sorgen.
Bra. Nu går vi.
-Carlton! -Mamma!
-Vad gör du här? -Vad ser det ut som jag gör?
-Jag kom för att hämta min son. -Jag kan förklara.
Vi var på väg när jag insåg att jag hade en uppsats...
Försök inte, Carlton.
Will berättade allt.
-Det var ett vad. -Ett vad? Jag bryr mig inte.
Du ska inte till MacArthur Park i kväll.
Faktum är att ingen av er ska till MacArthur Park ikväll.
-Vänta lite. -Pröva mig inte.
Ja, frun.
Carlton, hämta dina saker. Jag väntar där nere i bilen.
Och det här stället är en svinstia!
Du har en soptunna, raring. Använd den!
Berättade du för mamma och pappa?
-Du tjallade på honom. -Vänta, vänta. Jag gjorde det rätta.
Carlton betedde sig ansvarslöst.
Hur betedde Carlton sig?
"Ansvarslöst?" Prince använde ett skolord.
Du golade på din egen kusin.
Du har blivit svag. Förrädare.
Du kommer att få en blåtira.
Du har visst börjat blekna lite, va?
-Vill du fortsätta här utanför? -Prince, ta det lugnt.
Jag kan inte låta honom säga så om mig.
Nu kanske du vet hur det känns.
Hur känns det att vara i så här mycket trubbel?
Fråga Will. Han har varit där förut.
De kommer ändå att sköta pratet-
-så man bara nickar och säger förlåt-
-och gråter om man kan.
Har mamma och pappa pratat med er än?
Nej, men jag tror att jag hörde Phil testa sina bälten där uppe.
Jag vet att ni är oroliga-
-men jag var uppe hos mamma och pappa-
-och trots att de var upprörda-
-så tror jag att de kommer ha överseende med er.
-Menar du det? -Skojar ni?
De kommer att döda er!
Okej.
Ställ er upp.
Okej, den här är ny.
Vi måste hålla ihop för att klara det här.
-Förklara. -Det var Carltons fel.
-Will började. -Det var du som började tjafsa.
Du föreslog vadet!
Det var din idé från början!
Sluta!
Jag skäms över er.
Ni inte bara ljög för oss, ni försatte er själva i fara.
Vi var aldrig i nån verklig fara.
Nu är ni det.
Morbror Phil, i det här läget vill jag bara fråga-
-om någon av oss är i mer trubbel än den andra?
Det var du som började det hela.
-Jag är ledsen, moster Viv. -"Jag är ledsen."
Hur många gånger ska vi höra det?
När tänker du ta ansvar för dina handlingar?
När ska du växa upp, pojke?
Jag är ledsen, moster Viv.
Will, sitt ner.
Inget av det här hade hänt om du inte hade retat din kusin.
För en person som säger: "Jag önskar att folk lät mig göra som jag vill"-
-är du hård mot Carlton.
-Jag sa ju det. -Det är ingen ursäkt, Carlton.
Bara för att Will retar dig, måste du göra nåt dumt?
Jag vet att det var dumt-
-men jag var tvungen att visa honom att jag var modig.
Det är inte mod.
Mod är att vara den du är, oavsett vad folk säger om dig.
Will retar mig, men jag säger inte:
"Yo, yo, kompis, yo."
Man säger inte "yo" i slutet.
Jag är glad att ni två hade roligt nere i gettot-
-för vi kommer att ha kul när vi bestämmer ert straff.
Fred.
Jag ska gå och testa låset på min dörr.
-God natt, Carlton. -Vad menar du med "god natt"?
Det är min tur att vara skadeglad.
-Skadeglad? -Jag vann vadet.
Jag förödmjukade dig inför dina vänner.
Dessutom visade jag att jag klarade av Compton.
Det är dags för skadeglädje.
God natt, Carlton.
Du är bara generad för att jag vann ditt spel.
Jag dömer dig aldrig för den du är.
Du beter dig som att jag inte är svart nog enligt dina regler.
Vänta lite. Dömer inte du mig?
Du gör allt utom att bära med dig en klubba.
Du behandlar mig som en idiot för att jag pratar olika.
Annorlunda.
God natt, Carlton.
Will, bara så du vet så vann jag vadet.
-Nej, det gjorde du inte. -Jo.
Du tillbringade inte helgen i Compton.
Du kom och hämtade mig.
Ja, annars hade du blivit mördad.
Och varför var det viktigt för dig?
Det var det inte.
Jo, det var det. Erkänn, Will. Du bryr dig om mig.
Det gör jag inte alls.
Jo, du gillar mig. Du gillar att ha mig här.
-Ta tillbaka det där. -Inse fakta.
Du måste inse det.
Du älskar mig.
Vill du fortsätta här utanför, broder?